Min far fortalte mig engang, at ordet "kamera" -
- kommer fra det latinske ord for "rum".
"Hvert eneste menneske lever i kamera, " sagde han -
- "i et isoleret rum, fyldt med hemmeligheder."
David, nu er der ved at ske noget.
Det er umuligt. Den førstefødte går som regel over tiden.
Ira. Ja, det er mig.
Der er fire minutter imellem hendes veer.
Okay, så ses vi der.
Han sagde, vi skulle tage på klinikken. Den ligger tættere end hospitalet.
Han ringer også til sygeplejerske Gill. Det skal nok gå.
- Du sagde ikke, det ville gøre så ondt. - Det vidste jeg ikke.
- Men du er læge. - Jeg er knoglelæge.
- Vent. Stands bilen. - Hvad er der?
Tænk, når vi vender tilbage, så er vores liv forandret for evigt.
- Hvad kan jeg hjælpe med? - Jeg tager den her.
Den bliver din kone glad for. Hvornår har hun termin?
- Hvabehar? - Det er en ventekjole.
Jeg er ikke gift.
Hvad? Hvad kigger du på?
Dig.
- Hvor er Ira? - Han kom ud for en ulykke.
Han er uskadt, men kørte i grøften. Han kommer, så snart han kan.
- Babyen kan ikke vente. - Så lad os få hende indenfor.
Lad os dig lagt ned. Sådan.
Til siden. Udmærket. Okay?
Værsgo. Forsøg at slappe af.
Jeg ser lige ind engang.
Det ser fint ud. Hun er omkring 10 centimeter.
Jeg var med til fem fødsler på lægestudiet, som alle gik godt.
Det vil den her også gøre, doktor.
Norah, nu får du noget lattergas til at mindske smerten.
Værsgo. Træk vejret.
- "Phoebe." - Hvabehar?
Hvis det er en pige. "Paul," hvis det er en dreng.
Fik jeg fortalt dig det? Jeg har besluttet mig.
- Det er gode navne. - Det er flotte navne.
Træk vejret. Du klarer det fint.
- Det går søreme hurtigt. - Du klarer det også fint, doktor.
Slap af.
- Her er issen. - Okay, Norah, pres.
Pres.
Gud, hvor er han smuk.
- Han er smuk. - Jeg vil holde ham. Jeg vil se ham.
Vi renser ham lige først, så er han din.
Doktor?
David, er han, som han skal være?
- Er alt i orden? - Han er perfekt.
- Fuldstændig.
Fuldstændig perfekt.
- Hvad er det? - Det er okay.
- Det er bare moderkagen. - David.
- Åh, gud. Sygeplejerske.
- Det går fint. - Hvad sker der?
- Sygeplejerske, du skal komme lige nu. - David.
Der er endnu et barn. Giv hende mere lattergas.
Okay, Norah, træk vejret dybt. Sådan.
Godt, det kommer. Jeg kan se hovedet.
- Det kommer hurtigt. - Pres, Norah.
Jeg kommer straks.
Det er en pige.
Hej.
Det gør mig ondt, doktor.
Rens hende, men behold hende på den anden stue.
Min kone skal ikke vide det endnu.
- David. - Nu skal du sove, skat.
Du var helt utrolig.
Hvor er du fin.
Der ligger et hjem uden for Louisville. Bring hende derud.
Hun er mongol og lever ikke længe.
- Caroline. - Men hvorfor?
Min søster døde, da hun var 12. Det ødelagde min mors liv.
Det vil jeg ikke udsætte Norah for.
Her. Det ligger lige ved motorvejen. Omkring 100 kilometer.
Jeg ringer besked.
Jeg kan ikke takke dig nok.
Desværre vil snestormen fortsætte hele natten.
Kør ikk e på motorvejen...
Dr. Henry?
Alle er taget hjem. Det burde du også gøre.
Hallo?
Hold så op.
Stå ikke bare dér. Giv mig en hånd.
Hold så op, Billy.
Hold ham nede. Ræk mig remmen.
Hold dog op. Slap af, Billy. Hold den her nede.
- Er du den nye sygeplejerske? - Nej, jeg skal...
- Har dr. Henry ringet? - Hvem?
En doktor skulle have ringet i forvejen. Han sendte mig...
Vi er underbemandet i nat. Hold hans ben nede.
Hvis nogen har ringet, har jeg ikke hørt om det.
Billy, hvis du ikke slapper af, kan du blive liggende her hele dagen i morgen.
Forstår du? Hvad var navnet igen?
- Dr. Henry. - Vent her, så spørger jeg Janet.
Du må hellere skynde dig. Vi lukker om 10 minutter.
TEMP - HØJ
Kom nu.
Sådan. Kom så, min pige. Det var godt.
BENZIN
Åh, nej.
Vent, kom tilbage.
Vi har en baby her!
Jeg har en baby her.
- Hej. - Hej.
- Du klarede det så flot.
Se ham engang.
Vores smukke dreng. Vores perfekte...
Perfekte Paul.
Hvad er der galt?
Vi fik tvillinger, skat.
En af hver.
Tvillinger?
Hvor er hun så?
Du ved, jeg elsker dig, ikke?
Ikke også?
Åh, gud.
Det gør mig så ondt.
Hun døde under fødslen.
Har du glemt noget?
Jeg skal bruge telefonen. Jeg er løbet tør for benzin.
Løbet tør?
På det her tidspunkt i det her vejr er du også løbet tør for held.
Mand.
- Hvor gammel? - Nyfødt.
Hør, du må komme med i lastbilen.
Jeg har afleveret en ladning mælk. Jeg venter på, stormen lægger sig.
Jeg tænker på babyen.
Jeg hedder Al.
Al Simpson.
Caroline Gill.
Du har sikkert en historie at fortælle.
Hvor var I to på vej hen?
- Lexington. - Lexington?
Hvis det bare er til Lexington, kan jeg køre jer.
Jeg kan lige så godt parkere der som her.
- Hvis det ikke er til for meget besvær. - Gu" er det jeg. Det...
Undskyld, jeg bander.
Jeg mener, Lexington er på vejen.
Tak.
Er han ikke perfekt?
Jeg vil se hende.
- Åh, nej. - Bare et øjeblik, David.
De har fjernet hende.
Nej.
Godmorgen.
Hej. Jeg håber...
Jeg håber ikke, det gør dig noget. Jeg lod, som om jeg var hjemme.
Nej, det dufter dejligt. Jeg er sulten.
Det er godt, for jeg har lavet en masse.
- Tak. - Jeg talte med en af mine venner.
Han fylder benzin på din bil og kommer forbi med den i eftermiddag.
Det er virkelig flinkt af dig.
Det er en stor fornøjelse.
- Tak. - Værsgo.
Jeg har villet sige -
- at det gør mig ondt med din lille piges...
- Med hendes far. - Tak.
Jeg ved af erfaring, hvor skidt mænd kan té sig.
Jeg var ikke selv for god engang.
Det tvivler jeg nu på.
Nu skal jeg... Jeg er på vej tilbage til Pittsburgh.
Der bor jeg mellem kørslerne. Kender du Pittsburgh?
- Nej. - Det er en dejlig by.
Der er dejligt. Du skulle...
Du skulle komme på besøg engang.
Hvis du får lyst, så lad mig give dig mit telefonnummer.
Hvis du vil på besøg -
- eller hvis du bare vil have en sludder.
Jeg er god til at lytte.
Det ved jeg godt.
Tak.
- Lexington East Clinic. - Hej, Ruby. Det er Caroline.
Jeg kommer ikke i eftermiddag. Jeg er ved at blive syg.
Så ringer jeg bare til Emma. Har du hørt -
- at dr. Henrys kone fødte en dreng i går aftes?
Og en lille pige, der døde?
- Døde hun? - Ja.
Ja, er det ikke forfærdeligt?
- Hej, Kay. - David, skat. Det gør mig så ondt.
Vi har alle skyndt os herover, så snart vi hørte om det.
Tak.
I skal vide, at vi alle kommer på tirsdag.
- Hvad mener du med tirsdag? - Vi...
Vi fik hende overtalt. Vi synes, det er det bedste.
- En mindegudstjeneste? - Det bliver ikke noget stort.
Noget enkelt. Det vil hjælpe os med at få sagt farvel til hende.
Norah, jeg synes ikke, vi skal holde mindegudstjeneste for at gøre det.
- Det er ingen synd, at hun døde. - Nej, naturligvis ikke.
Vi må markere hendes tilstedeværelse her på jorden.
Hvis idé er det her? Din lille syklubs?
Alle er enige om, at det er det rigtige at gøre.
Kay har ringet til aviserne og kirken. Det er arrangeret.
Hvorfor ringede Kay ikke til mig? Hvorfor spurgte du ikke mig?
Det er ikke forkert. Synes du, det er forkert?
- Nej, Norah... - Du rørte ved hende.
Du holdt hende. Det gjorde du i det mindste.
- Åh, nej. - Caroline.
Har du sagt, hun døde?
Jeg prøvede at sige sandheden, men...
Jeg ved, hvad det vil sige at vokse op med et dødeligt, sygt barn.
Den livsglæde, min mor havde, forsvandt, da min søster blev født.
Phoebe har kun en halv hjerne. Hun ender på et hjem med tiden.
Ingen opfostrer mongoler på egen hånd.
Og hvorfor skulle jeg fortælle det til Norah, hvis det ødelægger hende?
Er hun da ikke ødelagt nu?
Hun så ikke babyen. Hun skal nok komme sig, om Gud vil.
Og det gør hun aldrig, hvis hun ved, at hendes datter dør på en institution...
Jeg kunne ikke efterlade hende dér.
Hvorfor dog i alverden ikke?
Har du været der?
Åh, gud.
Gør, hvad du må gøre. Find et bedre sted til hende.
Jeg har fødselsattesten. Den er ikke udfyldt.
- Tag dem her. - Jeg vil ikke have dine penge.
De er ikke til dig.
Lov mig, du ikke siger det til Norah. Lov mig det.
Vil du ikke se hende?
Den første afsked var svær nok.
Selv om Phoebes krop hviler andetsteds -
- rejser vi en sten her i hendes minde.
Natten er så klar som dagen.
Mørke og lys er for dig ens.
VOR TABTE ENGEL
Vor skyld har du stillet dig for øje -
- vor skjulte brøst for dit åsyns lys.
De ting, der kan ses, er flygtige.
De ting, der ikke kan ses, er evige.
Vi har lagt hendes krop i jorden.
Af jord er du kommet -
- til jord skal du blive, og af jord skal du genopstå.
Gud bevare dig og velsigne dig.
Herren lade sit ansigt lyse over dig -
- og være dig nådig.
Amen.
- Undskyld mig. Er det Caroline Gills? - 3B? Ja.
Hun ringede og donerede tingene. Hun forlod byen i morges.
- Hvor er hun taget hen? - Det sagde hun ikke.
Hun sagde bare, at hun ville starte på en frisk.
Tak.
David. Tak.
For i dag.
Til den nybagte far.
Jeg købte det for et par måneder siden, men glemte alt om det... Alt.
MINDEVOGTEREN
Det er smukt.
Tak.
Skal du ikke tage et billede af os?
Sælgeren sagde, det var klart.
KOM IKKE IND, NÅR DEN RØDE LAMPE LYSER
Ser du en anden?
- Hvabehar? - Du er aldrig hjemme.
Og når du er hjemme, er du i det pokkers mørkekammer.
Norah, det er gratisklinikken. Patienterne har brug for mig.
Jeg har brug for dig.
Jeg savner dig.
Du rører mig aldrig.
Jeg vil have et barn til.
David.
Det er seks år siden.
Det ved jeg godt.
Jeg er bare ikke klar endnu.
- Ethvert barn har ret til en uddannelse. - Ro.
Ethvert barn har ret til en uddannelse.
- Mrs. Gill. - Min datter er seks år gammel.
Ja, det tager hende længere tid at lære nye ting.
Men hun kan gøre alt, hvad andre børn på hendes alder kan.
Hun kan selv tage tøj på. Hun kan alfabetet.
Hun kan tælle til 50, men...
Men ifølge jer har hun ikke lov til at gå i folkeskole.
- Mrs. Gill... - Og hun er ikke alene.
- Enhver her har et barn som hende. - Din hengivenhed er beundringsværdig.
Men sagens kerne er, at de er mongoler...
- Vi kalder dem ikke længere mongoler! - De er ikke mongoler.
Hvis vi imødekommer jeres krav -
- så vil vi fra den ene dag til den anden blive oversvømmet af retarderede.
Det kaldes nu Downs syndrom.
Børnene er ikke dumme. De kan gøre alt, som andre børn...
Men har de akademiske evner?
Hvorfor ikke lære dem et nyttigt erhverv?
Phoebe er seks år gammel. Hun skal ikke have et erhverv.
Ro. Sid så ned.
En ad gangen, tak.
Kom så i seng, skat.
Sådan. Hvem kom din natkjole på?
Far.
Far. Okay.
Hvad vil du så have fortalt i aften?
Den sjove kanin.
Er du sikker? Udmærket.
Men hvis jeg glemmer noget, må du hjælpe mig.
Okay.
Der var engang en lille kanin, som på alle måder var perfekt -
- men hun var bare ikke som alle de andre kaniner.
Og når hun gik en tur -
- så ville de andre kaniner nogle gange kalde hende?
- Den sjove kanin. - Nemlig.
Hvordan havde hun det med det?
- Hun blev ked af det. - Ja.
- Hvad gjorde hun så? - Så tog hun hjem til Mor Kanin.
Det gjorde hun.
Så tog Mor Kanin hende i poterne og sagde:
"Lkke to ting er ens -
- ikke to blomster er ens, ikke to sommerfugle -
- og ikke to kaniner.
Og det er derfor, jeg elsker dig."
Du er ikke min sjove kanin.
- Du er min smukke kanin. - Smukke kanin.
Er du klar til at sove? Okay, så lad os tage brillerne af.
Det var godt.
- Hvordan gik det i aften? - Spørg ikke.
Hvordan gik det i Atlanta?
Hvorfor vil du ikke have, at han ved, hvor vi bor?
VORES BARN MED DOWNS SYNDROM
Fordi jeg er bange for, at han vil tage hende tilbage.
Det bliver over mit lig.
Kom her.
Kom.
Kom her.
Lad mig vise dig nogle dansetrin, jeg indøvede med Phoebe.
- Bare lidt tættere på. - Jaså?
WARREN REJSEBUREAU
Jeg har ikke prøvet den slags her før.
Jeg vil have meget mere tid, når Paul starter i første klasse.
Min mand er aldrig hjemme, så...
Han er en meget travl læge.
Jeg skal bare bruge en på deltid. Men du er bestemt køn nok.
Jeg skal tale med en anden pige i morgen.
Du får besked efter ferien. Hvad siger du til det?
Jeg kan love dig, at du ikke vil fortryde det.
Hej, mor.
Hej, skat.
Er hun ikke bare sød?
Jeg bliver ved med at sige til Elizabeth, at hun er den sødeste.
Bare det ikke går hende til hovedet.
Skal du have lidt tomatjuice til din vodka?
Det er en fest. Du skal være lidt mere eventyrlysten.
- Sådan her. - Kay.
Hvis jeg havde dine ben, ville jeg altid have lårkort på.
Især hvis jeg var gift med David.
Han er så lækker, at du burde være hjulbenet.
Kay.
Fjol lidt rundt. Som om du er ved at falde ned.
Hej, mor. Se på mig.
Paul!
- Kan du så komme ned derfra. - Han er en dreng. Det skal nok gå.
Du skal ikke opmuntre ham. Hold nu op med at tage billeder.
- Vi holder fest. - Helt ærligt.
- Du skal ikke gemme dig bag kameraet. - Det er ingen da sure over.
Det er jeg. Det er uforskammet.
Jeg har stået for alt og lavet maden.
- Du kunne da i det mindste... - Hjælp. Hjælp.
Paul, hold så op. Kan du så komme ned!
Slap af, Norah.
Og læg så det kamera fra dig. Jeg skulle aldrig have givet dig det.
Slap lidt af med drikkeriet, ikke?
Jeg kan ikke blive her.
Stop!
Der skete ikke noget.
Er du okay?
Du ser lidt stødt ud.
Hun får bare sine ture. Jeg ved aldrig, hvad der sætter det i gang.
Kay. Jeg har sagt, at det ikke går.
Paul!
Paul! Paul!
- Det gør ondt. Vis mig hvor.
- Er den brækket? - Måske.
Du sagde, der ikke ville ske noget, og så brækker han armen.
- Ja. - Det kunne have været halsen.
- Det var det jo ikke, vel? - Eller ryggen.
Hold så op, Norah.
Hold op.
- Du er så god ved mig. - Hvordan skal jeg taksere det?
Du er en skøn mand, og jeg er en rappenskralde.
Nej.
Hvor har du været? Der var nogen, der ringede om et job.
Fik jeg det? Gjorde jeg?
Gjorde jeg? Er det i orden?
Jeg bliver en bedre mor og den perfekte kone. Kom nu.
Det må du da selv bestemme.
Hvad er der derinde? Frække billeder?
Det er bare forsikringspapirer. Jeg er næsten færdig herinde.
Hvorfor gør du dig ikke klar til at gå i seng, så kommer jeg snart?
Okay.
Skynd dig.
Sådan.
- Lig stille. - Det er varmt.
Sådan. Vent.
Sådan.
Det er godt.
Ja.
Ja, sådan.
Sådan.
Ja, sådan. Vent.
- Sådan. - Jeg fatter det ikke.
Hvorfor tage et billede af mig, hvis jeg bare skal forsvinde i klitterne?
Det handler om sansning.
Om at skjule det åbenlyse. Vi er næsten færdige.
- Det er et fint kamera. - Tak.
Må jeg?
- Ja, da. - Tak.
- Er du fotograf? - En smule.
- Det er et fedt billede. - Ja.
Ja, jeg bruger det lidt i mit arbejde.
- Hvad laver du da? - Jeg er kunstner.
Tager du billeder for så at male bagefter?
Lkke helt. Jeg bruger camera obscura.
- Jeg vidste ikke, de stadig blev lavet. - Det gør de heller ikke.
Jeg har selv lavet det. Det er smukt.
- Det er imponerende. - Tak.
- Jeg hedder David. - Hej.
- Jeg hedder Howard. - Rart at møde dig.
Hvor længe er i her? Jeg vil meget gerne vise jer det.
Vi skal være her en uge. Norah her er rejsedronning.
Vi er her på grund af hendes hårde arbejde. Hvad med dig selv?
Jeg er her hele sommeren.
Jeg er midt i en problematisk skilsmisse.
- Det er jeg ked af at høre. - Ja.
Måske vil du spise middag med os.
- Er det i orden med dig, skat? - Ja.
Ja, kom til middag.
Tak.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Det begyndte, da Paul brækkede sin arm. Først var det røntgenbillederne.
Så gik jeg ind på operationsstuen med en fjernfotolinse.
Hvad tror du, det er?
- Er det ikke et træ? - Det er hjertet.
- Værsgo. - Tak.
Det var fantastisk, Paul. Du er fantastisk.
Tak.
- Der er meget talent her i huset, David. - Tak for det.
Jeg glæder mig til at se, hvad du kan.
Det er en mahognikasse, der lukker alt lys ude på nær en lille prik -
- der projekteres over på det billede, man fokuserer på.
- Jaså. - Mange berømte malere brugte det.
- Vermeer. Da Vinci, måske. - Det vil jeg gerne se.
Paul og jeg skal ud på dybhavsfiskeri i morgen.
- Men måske dagen efter. - Fint. Når det skal være.
I morgen er jeg dog hjemme hele formiddagen, Norah.
Måske har du lyst til at komme og se det.
- Måske kunne jeg få lov til at male dig. - Det får vi at se.
Paul, vågn op.
Paul, vi skal af sted. Du må ikke vække mor.
Du hørte jo, han sagde, at jeg var fantastisk.
Det er du også, men du skal ikke lukke døre.
Juilliard åbner da netop døre.
- Det er en drøm, ikke virkelighed... - Synes du ikke, jeg er god nok?
Jeg tror ikke, du kan leve godt af at være musiker.
Hvad nu, hvis jeg er den nye Segovia? Hvad, hvis jeg kan?
Hvad nu, hvis du finder kuren på en forfærdelig sygdom?
- Det drømmer du om, ikke jeg. - Måske nok, men det er ikke...
Synes du, musik er mindre vigtigt end videnskab? Hvor får du det fra?
Du kan rende mig. Du aner ingenting.
- Paul! - Flyt så den bil!
- Kør! - Paul!
- Kom så. - Okay.
Kør!
Kom så.
- Hvad er der, skat? - Det er tid til morgenmad, mor.
Vi kommer ned om lidt.
Hvorfor er I så dovne i dag?
- Skal vi sige det? - Sige hvad?
Det er en overraskelse. Vi fortæller dig det til morgenmaden.
Det havde I ikke ventet.
Hvor er det sødt af dig, skat.
Lille skat.
Og du har lavet et kort til mig.
MOR
JEG HÅPER DU SA J A
Det gjorde jeg. Kom her.
- Ja, min skat. - Mange tak.
- Vil du være vores blomsterpige? - Ja.
Hvor er her sejt.
Han går herind, når han ikke vil være sammen med os...
...hvilket stort set er hele tiden. - Har han taget alle billederne?
De fleste af dem, ja. Han er sådan en røv.
Han vil have, at min musik skal blive en hobby som den her.
- Han vil have, jeg bliver læge. - Det er noget lort.
Er det din mor?
- Ja. - Ikke dårligt.
- Hvad siger hun? - Hun har sine egne problemer.
Jeg forstår ikke, hvorfor de stadig er gift.
- Deres ægteskab går rigtig dårligt. - Velkommen i klubben.
Tegnede du den der?
- Ja, da jeg var barn. - Hvem er '"Feebee"?
Hun er min tvillingesøster.
- Hun døde, da vi blev født. - Sejt.
Hey, hvad laver du? Din far slår dig ihjel.
Tror du, jeg går op i det? Han kan rende mig!
Hej, mor!
- Han vil møde hende. - Hvad?
I det seneste brev, du gav mig -
- skrev han, at hvad han gjorde var forkert, og han vil vide, hvor vi bor.
Hvad synes du?
Han vil tage hende fra os, Al.
Det tvivler jeg på.
Det kan jeg ikke risikere.
Først skal han forbi mig.
Kom, lad os gå i seng.
Sådan, min ven. Herop...
Du bliver ikke lettere.
Far.
Undskyld. Jeg ved ikke, hvad der skete.
Jeg mistede besindelsen.
Jeg kan gøre det godt igen. Sig, hvad du vil have, jeg skal gøre.
Hold den her.
Det er dig og din søster, ikke?
- June. - Hvordan var det, hun døde?
Hun blev født med et hul i hjertet.
Det var bare et spørgsmål om tid.
Dav. Jeg vil gerne tale med k ongresmedlemmet, tak.
Mit navn er Caroline Gill. Ja, det drejer sig om Downs syndrom.
MEDDELELSE
- Ved du, hvad de fortalte os i dag? - Hvad?
Nu får du endelig lov til at gå i folkeskole.
Lige når du bliver færdig. Alle tiders.
DR. DAVID HENRY FOTOGRAF
FERNISERING
- Flot arbejde. - Mange tak.
Tak, og min største tak til dr. Salter -
- og Winsley Gallery i Pittsburgh for at støtte mit arbejde.
Jeg er læge og forstår videnskaben.
Men jeg har sværere ved at udtrykke mig, når det drejer sig om kunst.
Min søn kalder mig "et kedeligt, medicinsk æggehoved" -
- hvilket jeg ikke længere opponerer imod.
"I kamera" betyder mere eller mindre "i hemmelighed".
Jeg synes, fotografiet gør præcis det modsatte. Det afslører det skjulte.
Jeg ser på fotografierne og har ingen idé om, hvor de stammer fra.
Hvordan kan man leve uden teori? Jeg kan se lidenskaben, men ikke pointen.
- Jeg ved ikke, hvad jeg tænkte... - David?
Har jeg ændret mig så meget?
Kender I to hinanden?
Ja, vi gør. Undskyld os.
Du godeste, Caroline. Bor du her i Pittsburgh?
Jeg har ledt efter dig overalt.
Atlanta, Cleveland, alle de steder, hvor du fik mig til at sende breve.
Min mand er langturschauffør.
Han hentede brevene og tog dem med hjem til mig.
Du er gift.
Ja.
- Er Phoebe stadig hos dig? - Naturligvis.
Jeg tog hen til din lejlighed efter mindegudstjenesten.
Du var taget af sted.
Kom du for at få hende igen?
Jeg ved det ikke.
Jeg ville bare se hende.
Nej.
Du ville bare sikre dig, at jeg ikke sladrede.
I alle disse år har du bare sendt små beskeder og en masse penge.
Du har aldrig spurgt til hende, eller mig.
Og så som et lyn fra en klar himmel får jeg et langt, vidtløftigt brev om -
- hvordan du vil have hende tilbage i dit liv.
Troede du virkelig, at jeg ville lade dig tage hende?
- Det var aldrig min hensigt. - Intet af det her var din hensigt, vel?
- Ja. - Dr. Henry, er alt i orden?
Jeg kommer om lidt.
Jeg behøver ikke fortælle hende, hvem jeg er.
Jeg vil møde hende. Hun er 18.
- Hvorfor skulle jeg lade dig se hende? - Jeg vil bare vide, om hun har det godt.
- Er hun ved godt helbred? - Hendes hjerte har det fint.
Hvilket ikke var, hvad du forudsagde.
Hun er klog og glad, hvilket ikke var, hvad du forudsagde.
Hun elsker at synge.
Hun er ved at lære at væve.
Du er gået glip af meget hjertesorg, David, men også af meget glæde.
Hvorfor kom du her, hvis du ikke vil lade mig se hende?
Jeg ved det ikke.
Jeg ville kunne glemme alt om dig.
Det er slut nu.
Jeg var forelsket i dig.
Hvad er det, du siger?
Hvad har jeg gjort for at opmuntre til det?
Lkke noget.
Alt.
Jeg tog fejl. Jeg skulle ikke være kommet.
Vent.
Dr. Henry, du skal møde en af vores største mæcener...
- I de sidste 40 år har han... - Undskyld mig.
Hej. Det er Lindstedt Detektivbureau.
Der er ikk e nogen her lige nu, men læg en besk ed, og vi vender tilbage.
Jeg hedder dr. David Henry.
Jeg vil gerne hyre jer til at finde en kvinde, der bor i Pittsburgh.
Der er et dejligt krydstogtskib, der sejler til Alaska i midten af juni -
- så du vil være der ved solhverv.
Jeg tog selv dertil for to år siden, og det var fantastisk. Et øjeblik...
Jeg kan skaffe dig en kahyt med dejlig udsigt...
Mor?
- Hallo. - Hej, skat. Det er mig.
Jeg er stadig i Pittsburgh. Det vil tage nogle dage til.
Er alt i orden?
Ja, fint. Hvad med dig selv?
Jeg har det fint. Jeg har sovet over mig! Hej.
Paul!
Hallo.
Jeg har sagt, du ikke skal ringe her.
- Jeg må bare se dig igen. - Jeg har for travlt i dag.
- Hv ornår k ommer David tilbage? - Det ved jeg ikke.
Sam, jeg kan ikk e...
- Norah? - Åh, nej.
Paul. Paul!
Paul! Paul.
Paul!
Talte du med ham?
Nej, men han er sød. Han tog et billede af mig.
- Uden at spørge om lov først? - Han stod på den anden side af gaden.
Hvor mange gange har jeg sagt til dig, at du?
"Lkke må tale med fremmede." Det ved jeg godt. Jeg talte ikke.
Du bekymrer dig for meget.
Vi bekymrer os, fordi der findes folk, der vil gøre dig ondt.
I behandler mig, som om jeg er en lille pige.
Jeg er voksen nu. Jeg kan passe på mig selv.
Phoebe.
Gå væk, gå væk.
Du er en skidt person. Jeg må ikke tale med dig.
- Er der noget nyt? - Nej.
Har du ringet til politiet?
Politiet gør ikke noget, før han har været væk i to døgn.
- Har du ringet til skolen, hans venner? - Jeg er ikke dum.
- Hvorfor har han gjort det? - Jeg ved det ikke...
Han sidder og spiser morgenmad, sekundet efter stormer han ud af huset.
Han har ikke sin pung med.
Han når ikke langt, før han løber tør for benzin.
- Måske hvis du havde været her. - Så nu er det min skyld?
Jeg taler ikke om Pittsburgh, men om ham.
- Hvis du havde været her for ham. - Det har jeg altid været.
Vi har fisket og spillet basketball. Helt ærligt.
Han hader basketball, og han har ikke fisket i årevis.
Du har aldrig støttet ham i, hvad han har ønsket.
Så han er skredet, fordi jeg vil have, han skal have en god uddannelse?
- Han vil være musiker. - Han er teenager. De vil alle...
Jeg prøver at give ham alt det, jeg aldrig selv havde.
- Ja, og det hader han dig for. - Det vil ændre sig.
Nej, det vil ikke. Vi har mistet ham, okay?
Vi har mistet ham, han er det eneste barn, vi har, og det er sgu for sent.
Og jeg skal på kontoret -
- hvis du passer telefonen. Jeg skal bruge nøglerne.
Måske hvis vi går i familieterapi.
Det er også for sent for mig, David. Det er for sent.
Hallo.
Far.
Er de virkelig nødvendige?
Han er ikke nogen forbryder. Han stjal noget ost.
Jeg var sulten.
Paul, min skat. Gudskelov for, at du er uskadt.
Skal han i fængsel?
Supermarkedet, hvor han stjal, vil ikke gøre mere ved sagen.
Godt, så har han stuearrest.
Mor, jeg skal øve. Jeg har en koncert om en uge.
Du kan ikke gøre, hvad du har gjort og forvente, at alt er som førhen.
Jaså?
Fint nok. Så hellere blive i spjældet eller dø.
- Det mener du jo ikke. - Vil du vædde?
Jeg er træt af dig.
Frue.
All right.
Hvorfor?
Jeg søgte om optagelse ved Juilliard uden dit kendskab.
Duke kørte mig til Chicago, så jeg kunne aflægge prøve.
- Jeg blev optaget. - Godt.
Godt for dig.
Jeg troede, du ville blive gal.
Hvis det er det, du ønsker, så gør din egen lykke.
Jeg er stolt af dig, sønnike.
Mor har en kæreste.
Det ved jeg godt.
Han er ikke den første, far.
- Skal du ikke med ind? - Jeg skal lige noget.
- Hvor skal du hen? - Ikke et sted, du har lyst til at se.
VOR TABTE ENGEL
PHOEBE HENRY 16. MARTS 1964
Robert og Phoebe. Så er det godt.
Det er okay. Phoebe er min kæreste.
Vi elsker hinanden. Man må kysse en, man elsker.
Det er sandt, men det så ud til at være mere end kysseri.
Mor, vi skal giftes.
Hvabehar? Nej, I skal ikke.
- Hvorfor ikke? - Fordi det er kompliceret.
- Hvor skulle I bo? - Her.
- Phoebe. - Vi køber et hus.
- Hvordan skulle I få råd til det? - Jeg har et job. Det har Phoebe også.
Vi skal giftes og have en masse børn.
Børn kræver en masse arbejde.
Og, Phoebe, du kan ikke arbejde, hvis du skal passe børn.
Robert og jeg elsker hinanden. Hvorfor kan vi så ikke gifte os?
- Lille skat. - Det er ikke fair.
Det ved jeg godt. Det er der så meget i livet, der ikke er.
Vi taler om det i morgen. Lad os få gjort os klar.
- Hvorfor kan det ikke være enkelt? - Måske er det det.
Måske hun skal flytte på fællesinstitution.
Hun er ikke klar til at gå ud i verden, og hun kan bestemt ikke blive gift.
Tænk, hvis hun blev gravid. Jeg vil ikke opfostre endnu et barn.
Lige siden jeg mødte dig -
- har du krævet, at verden ikke smækker døren i hovedet på hende.
Hvorfor kan hun ikke flytte?
Hvorfor ikke lade hende prøve?
Fordi...
...jeg ikke kan give slip på hende.
Jeg kan ikke forestille mig mit liv uden hende.
Kom så, eller vi kommer for sent.
Den præmierede guitarist PAUL HENRY
Kom, mor. Lad os sidde oppe foran. Kom, Robert.
Jeg ved ikke rigtigt.
Det er unummererede sæder. Hvorfor ikke?
Han genkender hende ikke.
Sådan, Tabitha.
- Hvordan føles den? - Okay.
Alle dine venner vil skrive deres navne på og tegne billeder.
Doktor, Paul har ringet.
- Undskyld mig. - Han havde ikke tid.
Han ville bare minde dig om, at det er Norahs fødselsdag i dag.
Hej.
Hvad kan jeg give dig, som du ikke allerede har?
Hvad med en rejse? Jeg k ender en fantastisk agent.
Du kan gøre mig en tjeneste. Faktisk, to.
Jeg skal gøre mit bedste.
Du ved, at Frederick og jeg skal giftes og flytter til Frankrig.
- Ja, det har jeg hørt. - Vi vil sælge huset.
Du kunne tømme mørkekammeret, som du har lovet i det sidste tre år.
Ja.
Hvis du vil være sød, kan du få nogen til at fikse køkkenvasken.
Det er blevet værre, og blikkenslageren er på ferie.
Hvor gammel er du, Norah?
- 46. - Det var et held.
For jeg gør kun sådan en tjeneste for en, der fylder 46.
Tak. Det var sødt af dig at ringe.
Farvel.
Hej, mor. Jeg ville bare ønsk e dig tillykk e.
Jeg elsk er dig. Hej.
Tillykk e med fødselsdagen.
Jeg elsk er dig så højt og kan ikk e vente, til vi bliver gift.
Vores lille pige døde ikke.
Caroline Gill tog sig af hende og opfostrede hende i en anden by.
JEG GAV VORES DATTER VÆK
David.
David?
- Til Carrie? - Det var en fed koncert i går.
- Du var fantastisk. - Tak.
Bag scenen.
Hej, mor. Fik du min besked?
- Jeg ringede og ønskede dig tillykke. - Paul, Paul.
Det er din far.
Jeg bad ham fikse køkkenvasken.
Jeg kom hjem og fandt ham liggende bevidstløs på gulvet.
- Hvad skete der? - De mener, det var en aneurisme.
Noget, han har båret rundt på hele livet -
- uden at nogen kendte til det, og i dag gik arterien i stykker.
Hvad mener du? Kommer han sig?
Paul.
Han er død.
I så lykkelige ud.
Det var vi også.
Se dem her. Jeg havde nær glemt, hvor sød du var.
"Var"?
Du skulle bruge det til din koncertplakat.
- Helt sikkert, mor. - Hvorfor dog ikke?
Hvad er det her? Der er hundredvis.
Hvem er det her?
Jeg aner det ikke.
De er forskellige alle sammen.
Er der virkelig nogen, der vil købe dem?
Nogle museer er interesserede.
- Også nogle samlere. - Virkelig?
Jeg vil gerne have det her.
Naturligvis. Det ville han ønske, du skulle have.
Du kan også få det her.
Hvis du vil.
Tak, mor.
Det må være til arkivskabet.
Hvorfor låste han sine forsikringspapirer inde?
Hvem er det her?
Hun ser bekendt ud.
Det er mærkeligt. De er alle af den samme pige.
Jeg forstår det ikke. Han har da aldrig haft et Polaroidkamera, vel?
Hvem er det?
Mor, hvem er C. Gill?
Mor?
Svin!
Jeg tænkte på...
Du ved, kassen med billederne af pigerne. Vi vidste ikke, hvem de var.
Jeg tror, det var billeder, han tog af piger.
Perfekte piger, der vokser op.
Ligesom han tog billeder af mig.
Han savnede hende også, mor.
Han mistede også en datter. Ligesom dig.
Jeg har fundet en adresse.
Blandt hans ting.
Hun bor i Pittsburgh, mor.
Hun bor i Pittsburgh.
Caroline Gill.
Vi har fundet dine breve på Davids kontor.
Han døde for lidt over en uge siden.
Åh, gud.
Mor.
Mor, jeg har en overraskelse.
Kom herover.
Kom nu herover.
Jeg har ikke plukket dem. Jeg har købt dem med mine egne penge.
Tillykke med Mors Dag.
Tak, min skat.
Kom her.
- Hej. - Dav, Phoebe.
Hvem er du?
Hun er din mor, skat.
Nej, hun er ej. Du er min mor.
Hvorfor græder du? Er du okay?
Jeg ved, jeg er din mor.
Og det vil jeg altid være, men du voksede i Norahs mave -
- før du kom og boede med mig.
Jeg fortalte det dig ikke, da du var lille, fordi jeg ikke ville forvirre dig.
Du skulle vide, at jeg elskede dig højere end noget eller nogen.
Men du er gammel nok nu til at forstå det, okay?
Okay, kom her.
Dig kender jeg. Jeg har set dig spille. Du er rigtig god.
Tak.
Hvad laver du her?
Det er din bror, Phoebe.
Din tvillingebror Paul.
Hvor er det rart at møde dig.
Det er også rart at møde dig.
Hvorfor går vi ikke alle sammen indenfor?
Phoebe lavede iste her til morgen, ikke?
Jo, og det er ikke fra en blanding. Det er rigtig iste.
Tillykke med Mors Dag.
Vil du se mit værelse, Paul? Jeg kan også lide musik.
Jeg har fået en ny pladespiller. Jeg har fået den af Robert.
- Hvem er Robert? - Min kæreste.
Han synes, vi skal gifte os, men det synes jeg ikke er en god idé.
Han troede ikke...
Folk troede ikke, at børn som Phoebe...
Han troede ikke, hun ville overleve.
Han gjorde, hvad han troede var bedst.
Man begår fejltagelser...
...og prøver at rette op på dem og lever videre.
Han gjorde ikke... Han kunne ikke, men...
Og jeg ønskede, at Phoebe skulle få...
Kom indenfor.